![](https://firstclass.hu/uploads/2024/09/The_Macallan_TIMESPACERiver-e1725526305591.jpg)
Az Új-Mexikói Egyetem tudósai által elvégzett kutatás során 23 emberi és 47 kutyáktól származó herét vizsgáltak meg. Minden mintában találtak mikroműanyagot, ami a feltételezések szerint a csökkenő spermaszámmal is összefüggésben lehet.
A vizsgálatok során megállapították a műanyagok fajtáit is, a csomagolásokban, palackokban használt polietilén fordult elő a leggyakrabban, amelyet a PVC követett. A vizsgálathoz boncolásokból származó heréket használtak, a “donorok” 16 és 88 év közöttiek voltak, a kutyaherék állatorvosi klinikákról kerültek a tudósokhoz. Az emberi mintákat már konzervált állapotban vizsgálták, így a spermaszámot már nem lehetett megállapítani. A kutyaherék viszont friss ivartalanításból származtak, így több információt szolgáltattak.
Ezeknél figyelték meg, hogy minél magasabb volt a PVC-szennyeződés, annál alacsonyabb volt a spermaszám.
Az emberi mintákban több volt a műanyagszennyezés: 330 mikrogramm szövetgrammonként, szemben a kutyáknál mért 123 mikrogrammal – írja Guardian. Az eredmények felvetik a mikroműanyagok szerepét a globálisan tapasztalható spermaszám-csökkenésében, de ennek konkrét megállapításához szélesebb körű kutatásokra van szükség.
A csökkenő spermaszámban is szerepet játszhat a mikroműanyag-szennyezés
A férfiak spermaszáma évtizedek óta csökkenő tendenciát mutat, a folyamat mögött eddig többek között a környezetszennyező kémiai anyagokat, permetszereket, rovarirtókat sejtették a kutatók. Most ehhez a körhöz csatlakozhatnak a mikroműanyagok is, amelyeket az emberi vérben és az anyatejben is kimutattak már.
A kutatók szerint aggodalomra ad okot, hogy laboratóriumi körülmények között a mikroműanyag károsítja az emberi sejteket, a légszennyezés szemcséiről pedig már ismeretes, hogy a szervezetbe hatolnak, és évente több millió idő előtti halálozás írható a számlájukra. Óriási mennyiségű műanyaghulladékot zúdít az ember a környezetre, a mikroműanyag már az egész bolygót beszennyezte az Everest csúcsától a legmélyebb óceáni árokig. Ismeretes, hogy az ember megeszi, megissza az apró szemcséket az étellel-itallal, és be is lélegzi őket.